Csak néhány gondolatébresztő:
- Ugye SATA-ból a 3-asnál járunk már több mint 15 éve, és esélyes h. az NVME miatt SATA4 már soha nem is lesz. De ettől függetlenül azért folyamatosan jönnek ki újabb és újabb 3.x specifikációk. Wiki szerint a 3.3, amit a cikkben szereplő új eszközök tudnak, már kb. 8 éves. Azóta jelent meg 3.4 és 3.5 is, illetve létezik egy ~3 éves 3.5a is. Mindegyikbe került elsőre hasznosnal tűnő újdonság, amiből újonnan megjelenő enterprise eszközök is profitálhatnának. A kérdés: akkor miért nem ezzel jöttek ki?
- Az 512n támogatás 2-4T-s diszkeknél. Minek? Nem az volt a mondás 14 éve az AF (Advanced Format) megjelenésekor, h. a diszk gyártók nem tudnak feljebb lépni kapacitásban, mert az akkori max. sűrűség csak úgy volt elérhető, ha a szektorokat nagyobb bájtméretűre tervezik, így a kevesebb ballaszt miatt nő a hasznosam kihasználható hely? Erre most 2024-ben csinálnak nagy 4T-s eszközöket is 512bájtos fizikai szektormérettel? Az 512e milyen esetben nem vált be az elmúlt 14 évben?
- Nincs 1 szó sehol a marketing anyagokban az egyik elég jelentős megbízhatósági számról: az 1 bit-re jutó átlagos unrecoverable error-ról. Ez általában 10^-15 szokott lenni. Ami a kapacitás növelésével azt jelenti, h. a teljes kapacitás végigolvasása során már kb. biztosan lesz nem javítható olvasási hiba. Ezért a következő lépcsőfoknak annak kellene lennie h. a 10^-16 szintet elérjék a gyártók.
- A cache növelése 512MB-ra. Minek? Származik belőle bármi előny, vagy csak a nagy számok hakkurászása zajlik. Vagy fogynak ki készletből a kisebb DRAM kapacitású csipek, és természetes evolúció? A kózhiedelemmel ellentétben a túl nagy DRAM cache hatása elhanyagolható a HDD-knél.
Így hirtelen ennyi.
[ Szerkesztve ]